Statistici privind locuințele
- Date din martie 2014. Cele mai recente date: Informații suplimentare Eurostat, Tabele principale și Bază de date. Următoarea actualizare a articolului: mai 2015.
![](/eurostat/statistics-explained/images/thumb/1/14/Distribution_of_population_by_dwelling_type%2C_2012_%281%29_%28%25_of_population%29_YB14_II.png/350px-Distribution_of_population_by_dwelling_type%2C_2012_%281%29_%28%25_of_population%29_YB14_II.png)
(% din populație) - Sursă: Eurostat (ilc_lvho01)
![](/eurostat/statistics-explained/images/thumb/2/2a/Population_by_tenure_status%2C_2012_%281%29_%28%25_of_population%29_YB14_II.png/350px-Population_by_tenure_status%2C_2012_%281%29_%28%25_of_population%29_YB14_II.png)
(% din populație) - Sursă: Eurostat (ilc_lvho02)
![](/eurostat/statistics-explained/images/thumb/c/c6/Overcrowding_rate%2C_2012_%281%29_%28%25_of_specified_population%29_YB14_II.png/350px-Overcrowding_rate%2C_2012_%281%29_%28%25_of_specified_population%29_YB14_II.png)
(% din populația specificată) - Sursă: Eurostat (ilc_lvho05a)
![](/eurostat/statistics-explained/images/thumb/b/bc/Housing_cost_overburden_rate_by_tenure_status%2C_2012_%28%25_of_population%29_YB14_II.png/350px-Housing_cost_overburden_rate_by_tenure_status%2C_2012_%28%25_of_population%29_YB14_II.png)
(% din populație) - Sursă: Eurostat (ilc_lvho07c) și (ilc_lvho07a)
Acest articol oferă o vedere de ansamblu asupra statisticilor recente privind locuințele în Uniunea Europeană (UE) și țările AELS, concentrându-se asupra tipurilor de locuințe, (deținerea sau închirierea unei locuințe), asupra calității și a accesibilității locuințelor.
O locuință decentă, la un preț accesibil și într-un mediu sigur reprezintă o necesitate și un drept fundamental. Satisfacerea acestei necesități ar putea reduce sărăcia și excluziunea socială, însă ea continuă să fie o problemă considerabilă într-o serie de țări europene.
Principalele rezultate statistice
Tip de locuință
În 2012, 41,6 % din populația UE-28 locuia în apartamente, puțin peste o treime (34 %) în case unifamiliale și 23,7 % în case duplex. Procentajul persoanelor care locuiau în apartamente a fost cel mai ridicat din statele membre ale UE în Estonia (65,1 %), Spania (65 %) și Letonia (64,4 %). Procentajul persoanelor care locuiau în case unifamiliale a fost cel mai ridicat în Croația (73 %), Slovenia (66,6 %), Ungaria (63,9 %), România (60,5 %) și Danemarca (57,1 %); Norvegia a raportat, de asemenea, un procent ridicat (60,7 %) al populației care locuia în case unifamiliale. Cea mai mare tendință de a locui în case duplex a fost raportată în Regatul Unit (60,9 %) și în Țările de Jos (60 %) – a se vedea figura 1.
Regimul de ocupare a locuințelor
În 2012, peste un sfert (27,2 %) din populația UE-28 locuia într-o locuință proprietate personală pentru care era în curs de rambursare un credit ipotecar sau un alt tip de credit, în timp ce peste două cincimi (43,4 %) din populație locuia în locuințe proprietate personală care nu erau grevate de niciun credit ipotecar sau de un alt tip de credit. Prin urmare, puțin peste șapte din zece 10 (70,6 %) persoane din UE-28 locuiau în locuințe proprietate personală, în timp ce 18,5 % locuiau în locuințe închiriate la prețul pieței, iar 10,9 % locuiau în spații de locuit cu chirie redusă sau în folosință gratuită.
În 2012, peste jumătate din populația din fiecare stat membru al UE (a se vedea figura 2) locuia în locuințe proprietate personală, procentele variind între 53,2 % în Germania și 96,6 % în România. În Elveția, procentul persoanelor care locuiau în locuințe închiriate era mai mare decât cel al persoanelor care locuiau în locuințe proprietate personală; aproximativ 56,1 % din populație locuia în locuințe închiriate. În Suedia (70,1 %), Țările de Jos (59,9 %) și Danemarca (51,8 %), peste jumătate din populație locuia în locuințe proprietate personală pentru care era în curs de rambursare un credit ipotecar sau un altfel de credit; acesta era, de asemenea, cazul în Norvegia (64,9 %) și Islanda (62,7 %).
În 2010, procentul persoanelor care locuiau în locuințe închiriate la prețul pieței era sub 10 % în 11 state membre ale UE. În schimb, aproximativ două cincimi din populația Germaniei, o treime din populația Danemarcei, mai mult de un sfert din populația Țărilor de Jos, din Suedia și Austria, precum și peste o cincime din populație Luxemburgului locuiau în locuințe închiriate la prețul pieței. Această proporție a fost chiar mai mare în Elveția, atingând 51,6 %. Ponderea populației care locuia într-o locuință cu chirie redusă sau în folosință gratuită a fost sub 20 % în toate statele membre ale UE.
Calitatea locuințelor
Unul dintre aspectele fundamentale luate în considerare la evaluarea calității condițiilor de locuit este disponibilitatea unui spațiu suficient. Rata de supraaglomerare descrie proporția populației care locuiește în locuințe supraaglomerate, definite prin numărul de camere de care dispune o gospodărie, prin mărimea gospodăriei, precum și prin vârstele și situația familială a membrilor acesteia.
În 2012, 17,2 % din populația UE-28 locuia în locuințe supraaglomerate (a se vedea Figura 3); cele mai ridicate rate de supraaglomerare s-au înregistrat în România (51,6 %), Ungaria (47,2 %), Polonia (46,3 %), Bulgaria (44,5 %) și Croația (44,1 %). În schimb, Belgia (1,6 %), Țările de Jos (2,5 %) și Cipru (2,8 %) au înregistrat cele mai scăzute rate de supraaglomerare, în timp ce opt alte state membre ale UE (precum și Norvegia, Elveția și Islanda) au raportat că mai puțin de 10 % din populația lor locuia în locuințe supraaglomerate. Austria a raportat cea mai mare creștere din perioada 2011-2012 a procentului de populație care locuia în locuințe supraaglomerate (procentul acesteia crescând cu 2,3 puncte procentuale).
În 2012, în cadrul populației expuse riscului de sărăcie (mai exact, persoanele care locuiau gospodării în care venitul echivalent disponibil pe persoană era sub 60 % din venitul național median), rata supraaglomerării din UE-28 a fost de 29,4 %, cu circa 12,2 puncte procentuale mai mare decât rata corespunzătoare întregii populații. Cele mai mari rate ale supraaglomerării în cadrul populației expuse riscului de sărăcie s-au înregistrat în Ungaria (71 %), România (63,7 %) și Polonia (60,8 %), iar peste jumătate din numărul total al persoanelor expuse riscului de sărăcie din Slovacia și Bulgaria locuiau, de asemenea, în locuințe supraaglomerate. La polul opus, cele mai scăzute rate ale supraaglomerării pentru persoanele expuse riscului sărăciei au fost raportate de Țările de Jos (9,2 %), Cipru (7,5 %), Malta (6,6 %) și Belgia (6,4 %); acestea au fost singurele state membre ale UE care au raportat că mai puțin de una din 10 persoane expuse riscului de sărăcie locuiau în condiții de supraaglomerare (a se vedea Figura 3).
Pe lângă supraaglomerare, anumite alte aspecte legate de condițiile precare de locuit – cum ar fi lipsa sălii de baie sau a toaletei, acoperișurile cu probleme de izolație sau iluminarea naturală insuficientă – sunt luate în considerare pentru crearea unui indicator mai complet al calității locuințelor. Rata privării severe de locuință se definește ca fiind proporția persoanelor care locuiesc într-o locuință considerată supraaglomerată, fiind afectate în același timp de cel puțin una dintre problemele sus-menționate legate de privarea de locuință. În 2012, pe teritoriul UE-28 în ansamblu, 5,1 % din populație era afectată de privarea severă de locuință (a se vedea figura 4). În 2012, în cinci state membre ale eu, mai mult de o persoană din zece a fost afectată de privarea severă de locuință, această proporție ridicându-se la 17,2 % în Ungaria și ajungând la puțin peste una din cinci persoane (22, %) în România. În schimb, în 2012, sub 1 % din populația Țărilor de Jos, Finlandei și Belgiei a fost afectată de o privare gravă de locuință. Proporția totală a persoanelor din UE-28 care au fost afectate de o privare gravă de locuință a scăzut cu 0,4 puncte procentuale între 2011 și 2012. Cele mai mari scăderi s-au înregistrat în România (-3,1 puncte procentuale), în Bulgaria (-1,4 puncte procentuale) și Letonia (-1,1 puncte procentuale). Cea mai mare creștere a proporției persoanelor afectate de o privare gravă de locuință a fost raportată de Ungaria, ajungând până la 1,2 puncte procentuale între 2011 și 2012.
Accesibilitatea locuințelor
În 2012, un procent de 11,2 % din populația din UE-28 locuia în gospodării care alocau cel puțin 40 % sau mai mult din venitul lor disponibil echivalent cheltuielilor pentru locuință (a se vedea Tabelul 1). Cel mai ridicat procent al populației ale cărei cheltuieli pentru locuință depășeau 40 % din venitul disponibil echivalent s-a înregistrat în cazul chiriașilor care plăteau chirie la prețul pieței (26,2 %), iar cel mai scăzut procent s-a înregistrat în cazul locuințelor proprietate personală și care nu erau grevate de niciun credit ipotecar sau de un alt tip de credit (6,8 %).
Media pentru UE-28 maschează diferențe semnificative între statele membre: la o extremitate, țări în care proporția populației care locuia în gospodării pentru care alocau peste 40 % din venitul lor disponibil era relativ mică, mai ales Malta (2,6 %), Cipru (3,3 %), Finlanda (4,5 %), Luxemburg (4,9 %), precum și Franța și Slovenia (5,2 % fiecare). La cealaltă extremitate, aproape un sfert din populația Greciei (33,1 %) și aproximativ o cincime din populația Danemarcei (18,2 %) cheltuia peste 40 % din venitul disponibil echivalent pentru locuințe; aceste state membre erau urmate de Germania (16,6 %), România (16,5 %), Bulgaria (14,5 %), Țările de Jos (14,4 %) și Spania (14,3 %).
Sursele și disponibilitatea datelor
Datele utilizate în această secțiune sunt extrase în principal din microdatele existente în Statisticile UE referitoare la venit și la condițiile de viață (EU-SILC). Populația de referință este alcătuită din toate gospodăriile private și membrii lor actuali rezidenți pe teritoriul statului membru în momentul culegerii datelor; persoanele care locuiesc în gospodării colective și în instituții sunt în general excluse din populația-țintă. Agregatul UE-28 este o medie ponderată a populației pe baza datelor naționale individuale.
Context
UE nu are responsabilități specifice în ceea ce privește locuințele; guvernele naționale sunt cele care își elaborează propriile politici în acest domeniu. Cu toate acestea, multe dintre statele membre ale UE se confruntă cu provocări similare: de exemplu, cum ar trebui reînnoit fondul de locuințe, cum ar trebui planificată și combătută expansiunea urbană, cum ar trebui promovată dezvoltarea durabilă, cum ar trebui ajutați tinerii și grupurile defavorizate pe piața imobiliară sau cum ar trebui promovată eficiența energetică în rândul proprietarilor de locuințe.
Prin urmare, problemele legate de locuințele sociale, de lipsa unei locuințe sau de integrare se bucură de o atenție specială în cadrul agendei politicii sociale a UE. Carta drepturilor fundamentale prevede, la articolul IV-34, următoarele: „Pentru a combate marginalizarea socială și sărăcia, Uniunea recunoaște și respectă dreptul la asistență socială și la asistență în ceea ce privește locuința, destinate să asigure o viață demnă tuturor celor care nu dispun de resurse suficiente, în conformitate cu normele stabilite de dreptul Uniunii și de legislațiile și practicile naționale”. În acest context, în cadrul unei reuniuni a Consiliului European desfășurate la Nisa în 2000, s-a ajuns la un acord asupra unei serii de obiective comune pentru strategia UE de combatere a sărăciei și excluziunii sociale, incluzând două obiective privind locuințele, și anume „să se aplice politici având obiectivul de a garanta accesul tuturor la locuințe decente și igienice, precum și la serviciile de bază necesare pentru a duce o viață normală, în funcție de circumstanțele locale (electricitate, apă, încălzire etc.)” și „să se instituie politici care urmăresc să prevină crizele personale, care pot determina situații de excluziune socială precum îndatorarea, excluderea din sistemul de învățământ sau pierderea locuinței”. Această competență a fost extinsă în 2010, când Platforma europeană de combatere a sărăciei și a excluziunii sociale [COM(2010) 758 final] a instituit o serie de acțiuni care să contribuie la reducerea numărului de persoane expuse riscului de sărăcie sau excluziune socială cu cel puțin 20 de milioane de persoane până în 2020 – a se vedea, de asemenea, articolul statistici privind incluziunea socială.
Vezi și
- European cities - demographic challenges (în limba engleză)
- Housing conditions (în limba engleză)
- Housing price statistics - house price index (în limba engleză)
- Statistici privind distribuția veniturilor
- People at risk of poverty or social exclusion (în limba engleză)
Informații suplimentare Eurostat
Publicații
- European social statistics (2013) – Statistical books (în limba engleză)
- Employment and Social Situation Quarterly Review – September 2013 (în limba engleză)
- Employment and Social Developments in Europe (2013) (în limba engleză)
- European social statistics (2013) – Statistical books (în limba engleză)
- Housing conditions in Europe (2009) – Statistics in focus 4/2011 (în limba engleză)
- Income and living conditions in Europe (2010) – Statistical books (în limba engleză)
- The social situation in the European Union (2009) – Statistical books (în limba engleză)
- Combating poverty and social exclusion (2010) – Statistical books (în limba engleză)
Tabele principale
- Living conditions and welfare (t_livcon) (în limba engleză), a se vedea (în limba engleză):
- Income and living conditions (t_ilc)
- Living conditions (t_ilc_lv)
- Housing conditions (t_ilc_lvho)
- Material deprivation (t_ilc_md)
- Housing deprivation (t_ilc_mdho)
- Living conditions (t_ilc_lv)
Bază de date
- Living conditions and welfare (livcon) (în limba engleză), a se vedea (în limba engleză):
- Income and living conditions (ilc)
- Living conditions (ilc_lv)
- Housing conditions (ilc_lvho)
- Material deprivation (ilc_md)
- Housing deprivation (ilc_mdho)
- Environment of the dwelling (ilc_mddw)
- Living conditions (ilc_lv)
Secțiune specială
- Income, social inclusion and living conditions (în limba engleză)
Metodologie / Metadate
- Income and living conditions (ESMS metadata file – ilc_esms) (în limba engleză)
- The production of data on homelessness and housing deprivation in the European Union: survey and proposals (în limba engleză)
Date-sursă pentru tabele și figuri (MS Excel)
Housing statistics: tables and figures (în limba engleză)
Alte informații
- Regulamentul (CE) nr. 1177/2003 din 16 iunie 2003 privind statisticile comunitare referitoare la venit și la condițiile de viață (EU-SILC)
- Regulamentul (CE) nr. 1553/2005 din 7 septembrie 2005 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1177/2003 privind statisticile comunitare referitoare la venit și la condițiile de viață (EU-SILC)
- Regulamentul (CE) nr. 1791/2006 din 20 noiembrie 2006 de adaptare a anumitor regulamente și decizii adoptate în domeniile ... statisticii, ..., având în vedere aderarea Bulgariei și a României
Linkuri externe
- OECD – Housing (în limba engleză)
- The Housing Sector in Europe – Household Consumption Long Term and During the Crisis – Peter Parlasca, RICS research report, October 2013 (în limba engleză)
- United Nations – Housing and its environment (în limba engleză)
- WHO – Housing (în limba engleză)