A nemzetközi nőnapot a 20. század elejétől ünnepeljük. Azóta sok változás történt a nők életében, a társadalomban betöltött szerepük kölönböző fejlemények hatására sok szempontból átalakult. Noha jogi és társadalmi helyzetük jelentősen javult, a nők még mindig szembesülnek nemhez kapcsolódó kockázatokkal a mindennapi életben. A nők egészségi állapota Európában aggasztó – ez egyike a fő problémáknak, amelyeket meg kell oldanunk.
A nők várható élettartama Európában növekszik, de nem mindig állítható, hogy ezzel életminőségük is javul. Becsléseink szerint az európai nők életéveiknek csupán 75%-át töltik jó egészségben. Nem nehéz elképzelni, hogy ez az adat mennyi szenvedést, veszteséget és költséget takar.
Az emberi egészségnek számtalan olyan vetülete van, ahol a nők különös kockázatoknak vannak kitéve. A rák az egyik példája azoknak a betegségeknek, amelyek a nők életét és társadalmi környezetét egyaránt jóvátehetetlenül megváltoztathatják. Az emlőrák és a méhnyakrák jelentős megbetegedési és elhalálozási tényező.
A mellrák rendkívüli probléma. Kimagaslóan a leggyakoribb daganatos női megbetegedés az Európai Unióban (a rákos eseteknek majdnem a harmadát teszi ki), és a második vezető halálok a nők körében.
Ez a helyzet ugyanakkor óriási kihívást jelent az összes olyan szereplőnek, aki/amely a mellrákos betegek szenvedéseinek enyhítésére törekszik: az e területen működő egészségügyi szakembereknek, civil szervezeteknek, gondozóknak, kutatóknak, döntéshozóknak és vállalatoknak. Az utóbbi két évtizedben e tekintetben jelentős előrelépésnek lehettünk tanúi, melyet nagyrészt az EU intézkedésének köszönhetünk.
Az Európai Bizottság újból kötelezettséget vállalt a rákmegelőzés és a rák elleni küzdelem ügyének előmőzdítására, és ennek jegyében 2009-ben elindította az „Európai cselekvési partnerség a rák ellen” kezdeményezést. A partnerség támogatja a tagállamokat azon erőfeszítéseikben, hogy 2020-ra az új rákos megbetegedések számát 15%-kal visszaszorítsák, továbbá hogy nemzeti rákellenes terveket dolgozzanak ki.
A megelőzés fejlesztése a rák elleni küzdelemben – ahogy sok más betegség esetében is – elsődleges fontosságú. Becsléseink szerint a rákos megbetegedések egyharmada elkerülhető lenne. Ahogy mondani szokás: jobb a bajt megelőzni, mint orvosolni. Tudjuk, melyek a kockázati tényezők, tehát erőfeszítéseinket arra kell összpontosítanunk, hogy segítsünk az embereknek ezeket elkerülni.